\chapter{Závěr}

Práci jsem si  na začátku rozdělil na tří základní cíle. Prvním cílem bylo se seznámit se světem asynchronní syntézy sekvenčních obvodů. Následujícím cílem bylo  naimplementovat program, který bude automatizovat syntézu  asynchronních sekvenčních obvodů, stavějící na poznatcích z první části.
Konečným cílem bylo si  odsimulovat asynchronní obvod, kde zdrojem pro simulaci byl VHDL kód získaný z naimplentováného programu.

Cílem pojmové části bylo získat základní informace o syntéze asynchronních sekvenčních obvodů a seznámit se s pojmy, které problematika obnáší. Blíže jsem se seznámil s návrhovým stylem založeným na modelu nevázaného zpoždění. Objasnil jsem si pojem Speed Independent obvod. Zadefinoval grafické formy specifikující asynchronní obvod a jejich nezbytné podmínky. Konkrétně se jednalo o graf signálově přechodový a stavový graf. Popsal jsem algoritmus, který transformuje signálově přechodový graf do stavového grafu. Objasnil si pojmy jako regiony a \hbox{C-element}, které jsem nezbytně potřeboval znát, abych mohl dosáhnou výsledku bezhazardní logiky.
 

V implementační časti jsem se pokusil implementovat program pro syntézu asynchronních sekvenčních obvodů popsaných signálově přechodovým grafem. Naimplementoval jsem jednotlivé moduly, které v celku tvoří syntetizační nástroj. Program dokáže úspěšně transformovat, minimalizovat počet proměnných ve funkcích a vytvářet výsledné VHDL soubory popisující chování obvodu. Účelem programu bylo si vyzkoušet automatizaci syntézy a získat nástroj pro syntézu asynchronních obvodů, čehož jsem úspěšně dosáhl.

V simulační části  jsem se zabýval simulací \hbox{C-elementu} popsaného ve VHDL a vybraného obvodu popsaného ve VHDL kódu, jež byl vygenerován naimplementovaným programem. Mohu konstatovat, že jsem byl schopen odsimulovat veškeré možné vstupy podle tabulky popisující chování \hbox{C-elementu}. Kladný výsledek simulace mě opravňuje k použití VHDL kód \hbox{C-elementu} jako komponenty v jiných VHDL kódech.
Následně jsem simuloval obvod, jehož VHDL kód byl vygenerován programem.  K nastavení a porovnání simulace sloužil časový diagram, vycházející ze signálově přechodového grafu vybraného obvodu . Na základě výsledků simulace jsem mohl konstatovat shodu porovnávaných hodnot a prohlásit simulaci za úspěšnou.

